Бора Ђорђевић, након лавовске борбе са опструктивном болешћу плућа, преминуо је у Словенији у болници. Певао је до последњег даха, за њега је музика била живот, а поред Дубравке је коначно пронашао мир.
Како медији сазнају, рокер је напистао тестамент још када је приметио да му се здравствено стање озбиљно погоршало, а са супругом је пре одласка у болницу о томе и причао. Наиме, у тестаменту је малтене Бора све оставио наследницима, за које је бескрајно везан.
Фото: П. Милошевић
- Бора је написао тестамент још кад је на регуларним прегледима сазнао да му је поприлично нарушено здравље. Он је већ унапред знао коме шта оставља, а наравно да се највише помињу његова садашња супруга и деца. Њима ће наравно Бора оставити све што има, иако они одавно живе својим животима и одавно су се обезбедили. Супрузи је причао: "Они од мене имају све, а ти знаш шта ти је чинити даље ако дође до неких изненадних ситуација", тако је причао, али ништа више од тога - испричао је извор за "Републику".
Фото: Новости
Прочитајте још
Радовао се новом албуму на којем је дуго радио, а кроз стихове је изразио и његову последњу жељу.
- Рођен сам у Чачку и био сам веома узбуђен када сам добио признање почасног грађанина.Чачак је за мене чиста емоција. Ја сам Чачанин на привременом раду тамо негде напољу, сви ми који смо ван Чачка једног дана ћемо се вратити на падине Јелице да останемо застално у Чачку - причао је својевремено, па истакао да би волео доживи да се нека улица у родном граду носи његово име:
- То признање обично дају постхумно, а мени то постхумно не значи много, јер нећу знати. Волео бих да доживим тако нешто у Чачку. Додуше, имам нешто слично у београдском Зоолошком врту, тамо постоји стаза која се зове Борино сокаче - рекао је тада Бора.
Фото: Новости
Током једног концерта у Чачку он је одрецитовао песму "Две гитаре", коју је урадио с покојним басистом Мишом Алексићем, која је расплакала публику стиховима, а које је Чачанима оставио у аманет као своју последњу жељу. Они гласе:
- Моје тело пошаљите у Чачак, у Србију, у Љубљани оставите срце, нека буде ту. Не трошите џабе паре, нисам тол'ко важан лик.
(Стилл/Република)